Denna film är en tolkning av den verkliga berättelsen om en historisk person.
Även om en konstnärlig licens har tagits är kärnan av berättelsen sann.
Det är fortfarande en av de äldsta redogörelserna
av människans kamp för jämlikhet och frihet.
INSPIRERAD AV EN SANN HISTORIA
EN FILM AV AYMAN JAMAL
Ghufaira!
Mor, vilka är de?
Mor!
Skydda din syster, Bilal.
Bilal, mår du bra?
Jag mår bra.
Var det samma dröm igen?
Här. Jag sparade den åt dig.
En bit saknas.
Nå? Jag väntar...
Tack så mycket, min underbara, fantastiska syster.
Det var så lite, min kära bror. Så ska det låta.
-Vad kan man köpa med en dirham? -En välsignelse från en av gudarna.
En av dem kanske räddar dig från dina mardrömmar.
Var fanns gudarna när mamma behövde dem?
Jag ska köpa dig något sött att äta istället.
Ghufaira! Hämta vatten åt mästaren! Skynda dig!
Jag hämtar det.
Religiösa idoler till salu!
Vi har alla färger och former! De uppfyller dina önskemål!
Idoler som skänker berömmelse. Idoler som skänker styrka.
Idoler som skänker fruktbarhet. Idoler som skänker skönhet.
Jag ser att du verkligen inte behöver en idol som skänker skönhet.
Idolen behöver dig.
-Tack. -Men för fruktbarheten...
Du vill väl få en son?
Med denna kan du få trillingar!
Se dig för, pojk!
Idolerna ser allt.
Idolerna vet allt.
Vandra inte vilse i ökensanden, för vredens eld förtär dig.
Kom! Stig in!
Bevisa din tro med rikedom och gåvor.
Blidka idolernas ilska.
Annars...
Stig fram, pojk. Stig fram.
Du vill bli fri från mardrömmarnas grepp, eller hur?
Ta myntet från din ficka.
Ingen gåva är för liten.
Ingen önskan är för stor.
Du kan få allt du drömmer om.
Idolerna ser allt.
Du missade!
Med flit.
Mina pilar behöver värdiga mål.
Jag skulle inte slöa dem på en höna.
Men ett rådjur...
Var skulle vi hitta ett rådjur?
Vad? Safwan, vad gör du?
Safwan.
Där är ett rådjur. Ett svart rådjur.
Här borta, slav!
Jag sa: "Kom hit!"
Stanna, slav! Jag befaller dig!
Rådjuret tror att det är ett lejon.
Det är bäst att du ser upp.
-Jag skämtade bara. -Håll käften och ta henne!
Släpp mig!
-Rör dig inte. -Snälla, gör det inte!
Nej!
Safwan, du träffade ditt rådjur i svansen.
-Du ska inte skada henne. -Hur vågar du befalla mig?
Lär den här råttan en läxa!
Snälla, förlåt honom, mäster Safwan.
Hallå! Vad håller ni pojkar på med?
Jag såg inte att det var du, unge mäster Safwan. Ursäkta.
Stör dessa slavar dig?
Jag pryglar dem i så fall.
Kom igen nu.
Hälsa din far att jag levererar hans beställning idag.
Ghufaira, gjorde de dig illa?
Jag skulle ha varit här för att skydda dig.
Jag tänker inte låta någon göra dig illa igen.
Kliv fram, var generös!
Ge ert erbjudande och detta främsta exemplar kan bli ditt.
Hör jag en andra? En tredje?
Såld! Såld! Ta denna usling härifrån!
Det här är den bästa slaven i min ägo.
Han är klyftig. Han kan läsa och skriva.
Han talar 20 språk! 20 säger jag!
Han kan till och med tala med djuren!
Å, store Umayya, du kan inte be om en bättre tjänare på dina handelsresor!
Den där är inte lika klyftig, men han är stark som en mule.
-Jag tar honom. -Gör du?
Jag menar ett utmärkt val!
Han är ganska dyr, men jag vet att gudarna har varit dig vänliga,
min käraste Umayya.
Okba, en av dessa dagar ska jag doppa din tunga i en skål med torr sand.
Leverera honom.
Tack, tack, tack så mycket!
Älskvärda! Magnifika!
Ers nåd, jag har med mig idolerna som du beställde.
Ska jag ta dem till ditt hem eller till ståndet på marknaden?
Vad tror du?
Marknaden, din idiot!
Nästa gång du blir sen, betalar jag inte.
Tusentals ursäkter. Det kommer inte hända igen.
Jag blev försenad. Jag var tvungen att hjälpa din son, Safwan.
-Vad hände med Safwan? -Han blev överfallen av en slavpojk.
-Vilken slav? -De kallade honom Bilal.
Han hade slagit din son till marken,
men jag ryckte bort pojken och räddade honom från att pryglas!
Det räcker. Ta idolerna till mitt stånd eller glöm vår överenskommelse.
Självklart. På momangen.
Bilal.
Plocka upp det.
Jag sa: "Plocka upp det."
-Vems äpple är det? Vems är det? -Ditt, herrn. Ditt.
Och vad är skillnaden mellan dig och det här äpplet?
Det finns ingen skillnad, herrn.
Glöm inte det igen.
Ta ut honom på gårdsplanen och piska honom.
Rör på påkarna!
Vad du än gör...
En mästare avlar en mästare
och en slav avlar en slav.
Far, jag hoppas att du lär honom en läxa som han aldrig...
Hur kunde du låta en slav besegra dig?
Bilal ljuger, far! Slaven ljuger! Han besegrade mig inte!
Du fick mig att tappa ansiktet.
Sluta. Sluta med det där, säger jag.
Lyssna.
Han gråter inte. Du borde inte heller gråta.
Jag bryr mig inte vad som hände. Låt aldrig en slav göra bort mig igen.
Mor, vad för slags man var min far?
Din far var en stor man.
Vad vill du bli när du blir stor, Bilal?
En bonde? Eller en köpman som tjänar en förmögenhet?
Jag vill bli en stor krigare!
Och det ska du bli!
En stor krigare med en vacker röst.
Och jag vill rida på en stor häst!
Och jag ska strida mot mina fiender och skydda dig och Ghufaira.
Det är väldigt hedervärt, Bilal.
Men kom ihåg att ett svärd och en häst kan inte göra dig till en stor man.
-Kan de inte? -Nej, att vara en stor man...
-...innebär att leva fri från kedjor. -Kedjor?
Kedjor som du inte kan se. Kedjor inom dig.
Inuti mig?
Att vara en krigare gör dig inte till en stor man
om du är fastkedjad vid ilska och hämndbegär.
Vidskepelse och rädsla är också kedjor. Och det finns flera.
För att bli en stor man, måste du bryta dig fri från dem alla.
Men hur gör jag det? Jag kan inte se inuti mig.
Jag kan det.
Och jag ser en stor mans hjärta slå, Bilal.
Du finner din väg. Vägledningen kommer. Vänta bara.
Inga kedjor kommer hålla dig fast, inga kedjor.
Du hade fel, mor. Jag är en slav.
Och jag kommer alltid vara i kedjor.
Varför piskade de dig? Du gjorde inget!
Det spelar ingen roll. Mäster Umayya kan göra vad han vill med oss.
Bilal...
Titta vad jag hittade.
Jag vet att du inte menade att tappa bort den.
Du kan fortfarande använda det som en offergåva.
Jag hörde prästen säga att stora välsignelser kan komma från små gåvor.
Jag behöver det inte.
Jag ska aldrig hoppas på något igen.
Jag är en slav och ingen gud från marknaden kan förändra det.
Som du vill. Jag behåller den.
Och jag spenderar den inte heller. Den är din.
Jag håller den i säkert förvar tills du frågar efter den.
Väldigt lustigt.
Sättet du flyger ur sadeln förvånar mig varje gång. Det blir aldrig gammalt.
Det har bara hänt två gånger...idag.
Jag, å andra sidan, missar aldrig.
Du älskar att visa upp dig, Saad.
Dessutom har du tid och pengar att öva.
Du behöver mer än pengar för att bli den bästa.
Man behöver beslutsamhet.
Så du är beslutsam att jaga frukt.
Jag måste tillbaka. Tro mig, du vill inte göra mäster Umayya upprörd.
Säg mig, Bilal, varför sätter du dig inte i sadeln och bara fortsätter rida?
-Korsa sanddynerna, vart de än leder. -Och hitta mitt palats?
Om jag hittade det, skulle jag förmodligen tvingas arbeta där.
Vi ses senare, äppeljägare.
Här. För din hjälp. Tills nästa gång, min vän.
Snälla, bara några mynt.
Snälla, bara några mynt till mat.
-Snälla, några mynt. -Ur vägen, unge.
Snälla, jag har ingen mat.
Nej.
Du vill inte göra det.
Men jag är så hungrig.
Här. Ta den här.
Du är så snäll.
Skulle du hellre betala själv än att se guden förlora sin rikedom?
Jag ville rädda pojken från att pryglas.
Så du bryr dig mer om en tiggarpojk än en idol?
Tror du inte på prästernas löften?
Mina ursäkter. Jag är blott en slav och vet inte bättre.
Gör du inte...
...eller gör du?
Du är ingen präst. Du är köpmännens herre.
-Al-Siddiq. -Sannerligen.
Gick du ner på knä för du trodde att jag var en präst?
Eller var det min fråga som skrämde dig?
Upp på fötterna, pojk. Och var inte rädd.
Nej, herrn. Jag är inte rädd.
-Du verkar road. -Ers nåd, vad vet du om rädsla?
Jag har sett tillräckligt av det i folkets ögon.
Tillräckligt mycket för att förstå hur majoriteten förslavas.
En kvinna fruktar att hon ska föda en flicka.
Hon betalar en offergåva och ber idolerna att lösa det.
En rik man fruktar fattigdom.
Han delar med sig av sina tillgångar till gudarna
och lovar dem mer om de hjälper honom att behålla sin rikedom.
En gammal man fruktar döden.
Så han betalar en präst att frälsa honom.
Denna rädsla får dem att söka nåd hos gudarna.
Gudar av girighet och orättvisa.
I hopp om att alla deras problem ska försvinna.
Säkerligen byggdes inte den heliga strukturen
för att hushålla denna korruption.
Den byggdes för att hela mänskligheten skulle stå tillsammans som jämlikar...
-...och följa den enda skaparen. -Förutom slavar.
Pojk, ingen föds till slav. Du var fri en gång i tiden, inte sant?
Det var jag. En gång i tiden för länge sen.
Djävular plundrade min by, förstörde mitt hem.
De tillfångatog mig och Ghufaira, min syster.
-Vad hände med din... -Hon talar fortfarande till mig.
Min herre, allt detta prat om jämlikhet är bara önsketänkande.
Det har ingen betydelse för mig, så spara dina ord till en man
som har råd att köpa vad det än är du säljer.
Unge man, livet är generösare än du tror.
-Jag är inte här för att sälja något. -Kanske det, men inte för slavar.
Min mästare väntar på mig. Jag måste återvända.
-Vem tjänar du? -Mäster Umayya. Stadens rikaste man.
-Och vad heter du, pojk? -Bilal.
Bilal, jag såg storhet i handen som räddade pojken idag.
Och glöm inte att stora män är de som väljer sitt eget öde.
Skynda på!
Bra gjort, min herre.
-Min herre? -Mäster Safwan!
Mäster Safwan!
Mäster Safwan, din far kallar på dig.
Hur många gånger måste jag påminna dig
att gå ner på knä i min närvaro, slav?
Gå ner på knä.
Få är födda att regera. Andra att tjäna.
Du ser inte bra ut på knä, broder. Upp på fötterna, min vän.
Vänta tills du ser vad jag har till kvällens fest. Du kommer älska det.
Var är han?
Du är sen.
Du minns min syster, Ghufaira.
Min dam, jag heter Soheib.
Första klassens slav och en extraordinär smed.
Ja, en lustig man.
Vart var du? Festen börjar snart. De piskar dig om du blir sen.
Ingenstans. Mästaren bad mig att hämta Safwan.
Gjorde han dig illa?
Jag hade slagit den där Safwan till en säck potatis om jag kommit tidigare.
Den prinsessan... Han och den lilla busen som följer honom.
Du måste vara stark, Bilal.
De är bara lika starka som rädslan inom oss.
Vi får aldrig ge upp.
Då så. Tillbaka till arbetet.
Beskåda. En leverans till er mästare från min mästare.
-Den är skinande. -Bra jobbat, Soheib.
Det är min främsta hittills.
Jag tror knappt vad jag hör om denna Al-Siddiq.
Den mannen vandrar på gatorna och talar emot gudarna.
Varje dag. Varje dag. Hur många följare? Ingen aning.
Du lämnar för mycket utsatt. Du förlitar dig för mycket på turen.
-Lyckan gynnar den djärva. -Kanske det.
Men är du villig att ta samma risker i verkligheten?
Du frågar som om du inte känner mig.
Jag frågar för jag ser ett annalkande hot.
Du är sannerligen besatt av detta nonsens.
Detta nonsens kan slå hårt mot dig, Umayya.
Vi gör ett exempel av dem. En påminnelse till de som vågar motsätta sig oss.
När allt kommer omkring har vi affärer att sköta.
Abu Al-Hakem, som alltid har du förstört kvällen med dina bekymmer.
Bilal, kom och sjung för oss. Vi lättar på stämningen.
Just det! Jag har hört mina slavar tala om hans röst. Så låt höra det.
Titta hur han gråter!
Spring hem till din mor, slav!
Sjung en sång till för oss!
Hädelse!
Syndare. Hädare.
Vad tittar du på? Ögonen i marken, slav!
Ni släcker er törst med vatten som våra gudar har gett er.
Men vad erbjuder ni i utbyte? Nå? Ingenting!
Idag ska ni bekänna era synder till mig, förrädare.
Nej! Soheib! Släpp honom!
Fegis!
-Nej! -Ta den här! Piska honom!
-Titta! Det är han! -Det är lejonet.
Det är Hamza!
Hamza, du kom i rättan tid.
Titta på dessa hundar! Dessa syndare! De måste bestraffas och även...
Och även vem, fegis?
Kallar ni er för män?
Ni för vanära över Mecka och era förfäder.
Sedan när var detta vatten inte fritt för alla?
Och vet detta: Jag ser bara Herren genom människans handlingar.
Era barbariska handlingar avslöjar bara er tros sanna färger.
Så slåss mot mig eller försvinn ur min åsyn!
Hamza.
Välsigne dig. Tack.
Du kom i rättan stund, min gamle vän.
Al-Siddiq, det har varit allt för länge.
Kom, vi har mycket att diskutera.
Kom igen, Bilal. Hjälp honom upp.
Mitt folk, ta så mycket ni behöver från Zamzambrunnen.
Ingen soldat stoppar er.
Tror du att förändringen kommer, även för oss?
Kanske.
Mor trodde det.
Varför frågar du?
Bilal?
Den här morgonen...
Jag sökte upp honom igen.
Och vem är detta? Det finns inga unga tjuvar att rädda här ute.
Herrn, vad menade du tidigare när du sa att vi väljer?
Erbjuder du att köpa mig?
Skulle du vilja det?
Du verkar vara en bättre mästare än den jag tjänar nu.
Tro det eller ej, Bilal, men din mästare än också en slav.
Verkligen? Och vem är hans mästare?
Girighet. Den värsta av dem alla.
-Säger du att ingen är någonsin fri? -Det gör jag inte.
Hur ska jag i så fall någonsin bli fri?
Bara du kan förslava dig själv, Bilal.
Förlåt mig, jag har...
Jag har aldrig blivit behandlad med sådan välvilja.
Jag förstår inte varför någon som du skulle vilja hjälpa någon som jag.
Förväntar du dig något i utbyte?
Du måste förstå, Bilal, denna man visade mig vägen när jag var vilse.
En stor och nobel man som spred sitt budskap om jämlikhet.
Jag har valt att göra samma sak, därför står vi här nu.
Och vem vet, Bilal, kanske du också kommer att inspirera många hjärtan.
Jag? Hur kan jag göra det?
Kom och sätt dig. Du sökte upp mig, för du ville prata, eller hur?
Då pratar vi.
Så vår mor hade rätt.
Ja, det hade hon.
Det verkade alltid så. Hon var alltid så vis.
En skål till min son, Safwan.
Han hade affärssinnet att tjäna en förmögenhet på de små idolerna.
Nu har han råd att bekosta sin första fest.
Är du fortfarande sur för att du missade en bra affär?
Jag sa ju att dessa små idoler skulle sälja.
Det kan bli de sista pengarna någon av oss tjänar.
Vad pratar du om? Det finns en förmögenhet i dessa små idoler.
Du skulle ha hört hur prästerna sålde dem på marknaden.
Du var inte där senare. Det uppstod en dispyt och folket lyssnade.
En dispyt?
-Vem orsakade denna dispyt? -Vargar från den nya rörelsen.
Deras rykte sprids som en eld genom staden.
Börja inte igen. Om en armé marscherar mot oss, så oroar jag mig.
-Oroar du dig för deras prat om frihet? -Vad säger du?
De säger att vi skor oss på folkets desperation.
De säger att en äkta gud aldrig skulle begära en mans egendom.
Vad händer med våra affärer om det här budskapet får fäste?
Hur länge tror du att de andra köpmännen tolererar ett sådant budskap?
De blir skrattade ut ur staden, eller så skriver någon ett avtal med dem.
Vänta bara.
Se dig omkring.
Det finns bara en gud och det är pengar.
Det är stadens sanna religion.
Nuförtiden tillber inte alla köpmän våra idoler.
Var är den lata mannen som brukade sälja idoler i säckar?
Han slog följe med rörelsen häromdagen.
Och var är köpmännens herre?
Han gick också med dem, för länge sen.
Abu Al-Hakam har rätt.
Folket köper fortfarande mina dadelidoler, men de äter dem till efterrätt.
Finns det några andra förrädare i mitt hus?
Nå? Ställ er upp och visa er!
-Du borde kanske fråga din slav. -Vad? Vad pratar du om?
Slav, varför berättar du inte för min far om din nyvunna vän?
Omöjligt. Du måste ha misstagit dig.
Det finns inga förrädare i mitt hus. -Eller hur, Bilal?
Tala ut.
Safwan har anklagat dig. Vad har du att säga till ditt försvar?
Jag sa tala ut, slav. Du har mitt tillstånd att tala.
Vi är alla födda som jämlikar.
Vi andas samma luft.
Vi blöder samma färg.
Och vi dör och blir begravda...
...under samma mark.
Jag anser att jag är lika fri...
...som du är.
Fri? Jämlikar? Jag avskyr dessa ord.
Umayya, den här vaknade på fel sida av marken idag.
Fri? Jämlikar?
Alla, se på oss, vi är varandras jämlikar!
Du gav mig en örfil för jag lät den här slaven göra bort dig.
Vad tänker du göra nu, far?
Vakter!
För att bli en stor man
måste du släppa alla kedjor.
Snabbare, slav! Rör på benen!
Bind fast honom!
Avsäg ditt påstående!
Krossa hans vilja. Låt honom ruttna i buren.
Inget vatten, ingen mat. Han kommer ändra sin ton.
Bilal! Håll ut!
Jag ser en stor mans hjärta, Bilal.
Avsäg ditt påstående!
Ingen får röra slaven. Umayyas order.
-Avsäg ditt påstående, slav. -Det gör jag inte!
Bilal, gick det bra?
Du måste vara stark, Bilal.
-En mästare avlar en mästare. -Fri? Jämlikar?
-Och en slav avlar en slav. -Jag ska bli en stor krigare.
Hela mänskligheten är ett rike.
De som blickar bort, drömmer bara...
Vägledningen kommer. Vänta bara.
Avsäg ditt påstående!
Fall på knä inför min närvaro, slav!
...och de som blickar inåt vaknar upp.
Och när du har vaknat, kommer din berättelse att rusa ut ur öknen...
...där stora män sätts på prov.
Stålsätt dig, Bilal.
För att vara en stor man måste man leva fri från kedjor.
Bilal, är du vaken?
Bra.
Du är modigare än jag trodde.
Jag tar äran för det.
Det kommer säkerligen från alla år du har sett mig.
Det krävdes mod att avslöja dig själv.
Men tyvärr tänker du fortfarande som en slav.
Jag ska sätta dig på rätt spår med en liten hemlighet.
Du förstår, jag trodde aldrig på gudarna.
Nej, nej, nej. Jag är ingen dåre.
Sanningen är att vi båda är slavar, Bilal.
Skillnaden mellan oss är att jag tillber vad som än stärker mig.
Du? Du tillber något som kommer förgöra dig.
En fri man skulle ha sökt en möjlighet att dra nytta av situationen.
En fri man skulle ha erbjudit sig att spionera på sin mästares fiender.
Han kanske inser fördelen med det.
Förstår du vad jag säger, Bilal?
Hämta vatten åt honom.
Ska jag ta av dig kedjorna?
-Vad säger du, Bilal? -Mina kedjor...
...är redan brutna.
Det var lustigt, för jag kan se dem.
Eller gör din osynliga gud andra saker osynliga?
Jag talar om kedjorna inom mig.
Sluta tala i gåtor.
Inser du hur stora problem du har? Jag kan döda dig här och nu.
Det spelar ingen roll vad du gör mot mig.
Och det finns inget du kan ge mig.
Jag är redan fri.
Hur är det med din syster? Är hon också fri?
Tänker du fundera på mitt förslag eller ej?
Du ville ha en häst? Jag ger dig två.
Och jag ger både dig och din syster ett hem.
Godta hans erbjudande.
Var är slaven? Hämta ut honom!
Hämta honom!
Därför är du en slav medan jag är rik.
Du inser inte när du har fått en möjlighet.
Synd.
Döda mig då.
Jag tänker inte döda dig.
Fast du kanske dör ändå.
Din tid är kommen!
Säg mig, slav, vem tillber du?
Är han starkare än jag? Är han starkare än mina gudar?
För med deras krafter kan jag döda dig, eller befria dig.
Detta är min gud.
Vill du att den ska hjälpa dig?
Be om det, så ska jag fråga om dina synder kan förlåtas.
-Jag har redan erbjudit ett rättvist pris. -Mycket rättvist.
Så varför har du tagit ut honom hit?
Krossa honom!
Om du skadar honom, så har han inget värde...
-...och erbjudandet gäller ej. -Vi får se.
Denna slav står anklagad för det mest avskyvärda av brott.
Han ställde sig mot sina mästare.
För detta brott måste han straffas.
Nej! Ni kommer döda honom!
Känner du det, slav?
Ge upp, Bilal, så är det över.
Ropa på förlåtelse och erkänn oss som dina mästare.
Och dessa som dina sanna gudar.
Hur många gudar finns det? Kan du räkna, slav?
En. Bara en.
Det kan inte vara sant!
Du är en dåre!
Jag är fri!
Nej, Bilal!
Sluta! Han kommer att dö!
Jag dubblerar mitt erbjudande.
Jag tror att du har förlorat affärssinnet.
Såld! Avlägsna stenen!
Jag hade gett allt jag äger för honom.
-För en slav? -Nej...
För en bror.
Hävda inte att denna nya rörelse gör slavar och adelsmän till bröder.
Kan du tro det?
Det gör den.
Försiktigt.
Bilal, säg något.
Hans syster... -Jag betalar samma pris för henne.
Du frågar fel person. Jag gav henne till Safwan som en gåva.
Jag säljer henne inte. Inte ens för din hela förmögenhet.
-För bort henne! -Vad är meningen med detta?
-Släpp henne! -Sluta!
-Bilal! -Ghufaira...
TRE MÅNADER SENARE
Jag är för evigt tacksam, för du har räddat mitt liv.
Att rädda ett liv, min bror, är att rädda hela mänskligheten.
Så hur känns det att vandra på Meckas gator som en fri man?
Det känns bra att bara gå.
-Var är Soheib? -Med Hamza och köpmännens herre.
De väntar på oss vid porten.
Ryktet om din trotsighet sprids genom staden.
Umayya och hans slavdrivare kommer söka upp dig.
-Vi måste lämna staden. -Vart ska vi?
Till en stor stad som välkomnar oss med öppen famn.
Lockande, visst är det.
Mänskligheten skapade svärdet för att jaga och inbringa mat till sin familj.
Nuförtiden använder de svärdet för att krossa varandra.
Dess sanna värde har gått förlorat.
-Kan du lära mig att slåss? -Varför?
Tror du att det hade slutat annorlunda om du haft ett vapen?
Eller vill du ta det du önskar med hjälp av ett svärd?
Kom ihop att jag bara kan visa hur man använder det.
Men du måste bestämma när och var.
Våld löser inte alla meningsskiljaktigheter.
Tillåt dig inte att bli lockad in i en strid du kan undvika.
-När börjar vi? -Så snart du lägger undan svärdet...
...och plockar upp pinnen.
Saad!
Okej. Då försöker vi med sparring.
-Visa vad du kan, gröngöling. -Efter er, äppeljägare.
Vänd dig om, Bilal. Ducka.
Parera. Som vi övade, Bilal.
Ghufaira?
Jag slog dig igen!
Kom hit. Upp på fötterna.
Vi övar mer när du har lugnat ner dig, Bilal.
Slå aldrig ett slag av ilska.
Vi kommer befria henne, Bilal. Förlora inte hoppet.
Han som besegrar sin ilska är stark.
Han som förlåter när han kan ta hämnd, vinner ära.
Jag lovar att försöka mer.
Lova mig att träna denna.
Sann styrka finns i sinnet, Bilal, inte i vapnet.
Det är Hamzas hemlighet.
En dag kommer du att upptäcka din egen hemlighet.
-Välkomna! -Välkomna, stora krigare!
Välkomna till Medina!
Följ med mig. Vi ska ta dig till ditt hem.
Vänta lite!
Vart leder du mig?
Mamma, titta när jag bygger ett hem!
Se oss bygga ett hus där vi kan samlas för att sprida hopp.
Hopp som inspirerar män.
Han ber dig att ropa på dem, mäster Bilal.
Härifrån ska jag ropa på dem.
Visa mig.
Visa mig hur din röst ska inspirera andra.
Hur du höjer din röst för rättvisa och jämlikhet.
Det jag fruktade har hänt, min herre.
De växer i styrka och antal.
Ska vi stå här utan att agera?
Han har rätt, far.
När en slav motsätter sig sin mästare blir världen upp och ner.
Vi börjar här. Ikväll.
Samla en stor här som krossar varje plats som skyddar dem.
Vi börjar med våra egna hushåll.
Leta upp dem alla...och döda dem.
Mot porten! Hamza är tillbaka med fler flyktingar!
Magnifik häst.
Den följde oss på vägen tillbaka. Känner du honom?
Det gör jag. Vi är gamla vänner.
Han ägdes av Umayya en gång i tiden.
Han verkar också ha flytt förtrycket.
Ta god hand om honom.
Den gamle mannen har nyheter från Mecka!
Förtrycket blir värre för varje dag som passerar.
Vi har förlorat så mycket, men vi som kom undan har haft tur.
Men jag fruktar att de som är kvar snart förlorar sina liv.
Ett meddelande till dig från Umayyas son.
Ghufaira!
-Var är Bilal? Han är vid den...
Mitt barn!
-Var är resten av er? -Vi är de enda som är kvar.
Ghufaira!
Ta ut honom! Följ mig!
Snälla, snälla!
Det är slaven! Ta honom!
Det var ett stort misstag att komma tillbaka hit, pojk.
Få upp honom på fötterna!
Var är din gud nu?
Vänta!
Ghufaira...
Fortsätt.
Dags att möta din gud.
Kom!
Jag lämnar inte staden utan dig. Fort.
ETT ÅR SENARE
Jag visste att jag skulle hitta dig här.
Jag har inga ord som kan få dig att må bättre.
Jag kan bara be att du håller huvudet kallt och hjärtat på rätt plats.
Var så säker på att Gud alltid är där för dig, Bilal.
Jag har tillverkat det här åt dig.
När du beslutar dig att använda det,
kom ihåg att inte låta svärdet fatta beslut för dig.
Herre, all beröm och ära tillhör dig.
Vi förlitar oss på dig i svårigheter och lätthet.
Dessa dårar gick samman för att störta oss.
Jag leder anfallet från fronten. Du måste vaka över staden.
De hotar vår kontroll, vår makt.
Gör mig inte besviken.
Skydda oss från all ondska.
För det finns ingen makt, ingen kraft...
...förutom hos dig. Amen.
Du måste skämta.
Väldigt olyckligt.
-Titta på deras styrka. -De är för många.
Var starka, män. Ha tro.
Skicka in våra främsta tre.
Först krossar vi deras moral, sen avrättar vi dem en efter en.
Vad som än sker, hjälp oss inte. Håll linjen fast.
Gör plats!
Jag kommer njuta av detta.
Besegra dem!
Anfall!
Döda dem alla!
Kom igen, Hamza! Spring!
Bågskyttar!
-Bågskyttar! -Nej!
Lita alltid på lejonet.
Skjut!
Var kom det ifrån?
Jag lärde mig från den bästa.
Han är för stark!
Slav!
Vi är bröder som dödar bröder!
Sätt stopp för det här!
Var en större man!
Du är inte min bror, pojk!
Visa mig vad du kan!
Behandlar du din mästare så?
Denna dag ska jag avsluta ditt lidande!
Inte idag, Umayya.
Det är dags för tid att träffa din syster!
Meckas härskare har fallit! Umayya lever inte längre.
Skicka bud till härskarna i Hijaz. Vi måste förbereda oss för strid.
-Hämta mäster Safwan! -Död till dem alla!
Det kommer att finnas segrar.
Segrar för sinnet och själen.
Segrar som bryter kedjorna som binder mänskligheten.
Du gjorde bra ifrån dig, lillebror.
Segrar som enar oss.
Men den här fienden kommer inte ge upp.
Den kommer planera.
Den lurar i mörkret...
...i väntan på en möjlighet att slå mot vårt hjärta.
Det kommer att finnas segrar.
Och det kommer att finnas förluster som krossar våra hjärtan.
Hata inte mina bröder.
För hat är en fruktansvärd sak.
Kriget väntar oss.
Må ljuset segra.
Är det här ett uttryck för din tro, Bilal?
Avsluta det.
Varför?
Varför dödade du henne?
Svara mig.
Svaret du söker finns alldeles utanför fönstret.
Enligt din tro blir man dömd efter sina handlingar.
Finns det en bättre måttstock än en mans gåvor?
Så där är hon.
Min enda moraliska handling.
Låt det inte bli din sista.
Ghufaira!
Bilal!
Gör plats!
Han ska ropa till Mecka!
Vad vill du bli när du blir stor, Bilal?
Den här berättelsen är inspirerad av Bilal Ibn Rabahs liv (580-640 e.Kr)
Han var känd för sin mörka röst och var historiens första böneutropare.
Bilals liv lär oss vikten av jämlikhet, att stå som en, utan diskriminering.
Utan kedjor...
Undertexter: David Granlund